Voksne for barns ”Prosjekt Exit”

Forfatterne av boka ”Såkalte antirasister” advarer regjeringen mot å satse på Prosjekt Exit.

Statsminister Jens Stoltenberg lanserte torsdag 7. juni en rekke tiltak mot rasisme og diskriminering, blant annet støtte til et prosjekt som har ”til formål å splitte nasjonalistiske miljøer”. Det er nærliggende å tro at det er det omstridte Exit-prosjektet man har i tankene. 

En av drivkreftene bak Prosjekt Exit er voldsforsker Tore Bjørgo. Hans teorier nær ødela den lokale antirasistiske motstanden på Ringerike på midten av 1990-tallet, og han kritiseres kraftig i boka ”Såkalte antirasister”. Boka oppsummerer erfaringene fra denne kampen som tross alt endte godt. 

Prosjekt Exit har vært sterkt kritisert både for analysen som legges til grunn for arbeidet, og ikke minst fordi Exit ikke kan vise til en eneste ungdom de konkret har fått ut av disse miljøene, trass i millionbevilgninger. Forfatterne av boka ”Såkalte antirasister” ser på foreningen Voksne for Barns lansering av Prosjekt Exit ”på nytt”, slik de gjorde gjennom media torsdag og fredag, som et forsvar for framtidige bevilgninger – det kommer verken fram at prosjektet både er gammelt og uten resultater.

BAKGRUNN
Prosjekt Exit – penger ut av vinduet

Gjennom oppslag i TV og aviser kan en få inntrykk av at dette er et nytt initiativ i forhold til problematikken nynazisme. Det reportasjene ikke sier er at Prosjekt Exit ble lansert av daværende barne- og familieminister Sylvia Brustad allerede i 1997. Foreningen Voksne for Barn fikk ansvaret for å lose prosjektet i havn. Etter tre år og tre millioner kroner hadde prosjektet ennå ikke reddet en eneste nynazist.

Exit er omstridt
Det er mer enn mangel på resultater som gjør Exit omstridt. I et innlegg i Fædrelandsvennen 29. mars hevdet journalist Sven Johansen i tidsskriftet Monitor at at Prosjekt Exit har vært bortkastede millioner og at voldsforskerne mangler en grunnleggende forståelse for nazismens vesen. Exit sier de vil hjelpe ungdom ut av ”ekstreme miljøer”. Dette være seg MC-miljøer, ”innvandrergjenger”, nynazistiske og antirasistiske miljøer. Terje Emberland er redaktør av Humanist, tidsskriftet til Human-Etisk Forbund. Han takket ja da han ble invitert til å sitte i styringsgruppa for Prosjekt Exit. Høsten 1999 trakk han seg fra prosjektet fordi Exit-ledelsen utvidet prosjektet til også å omfatte flere grupper enn bare nynazister og høyreekstremister. – Jeg fant det ikke forsvarlig å bli sittende lenger, sa han til Dagsavisen 15. januar 2000.
 
Hvis regjeringen ønsker å fokusere sin innsats overfor nynazistiske miljøer til Exit-prosjektet er det en privatisering av barnevernsoppgaver. Antirasistisk Senter mener man heller burde ha styrket barnevernets kompetanse, fremfor å sette dette arbeidet bort til en privat organisasjon. Dessuten - er man sikre på at personer under 18 år virkelig utgjør en vesentlig del av det høyreekstreme miljøet?

Nå tilbyr Exit en omfattende pakke, herunder en håndbok, som skal bistå i arbeidet med å splitte nynazistiske ungdomsmiljøer. Dette er imidlertid ikke for hvemsomhelst, det koster intet mindre enn 2000 kroner å få tilgang til denne informasjonen, trass i de store offentlige midlene som har gått til prosjektet. 

Bok om Hønefoss kritiserer forskerne
Boka ”Såkalte antirasister” ble lagt ut for salg 28. mai i år. Boka kritiserer kraftig arbeidsmetodene og teoriene til forskerkollegiet rundt Tore Bjørgo. Redaksjonskollektivet bak boka kritiserte deres rolle blant annet på Bøler i Oslo og i Kristiansand, der Bjørgo sammen med Yngve Carlsson og Thomas Haaland har mottatt 140.000 kroner for å kartlegge ”voldelige gjenger”. Carlsson uttalte i Fædrelandsvennen 14. mars i år om nynazister og antirasister: ”Jeg vet ikke hvilke ungdomsmiljøer som er verst.” Forskernes uttalelser om antirasister og innvandrerungdom har skapt stor debatt, og antirasistisk ungdom har bedt kommunen om å kaste forskerne ut fra Kristiansand. Politikere i kommunestyret har fulgt opp i Fædrelandsvennen og sagt at de forstår ungdommene og at heller ikke de ”er så imponert over arbeidet deres”. 

I intervjuer og debatter under lanseringa av ”Såkalte antirasister” for to uker siden hevdet vi at forskerne og prosjektene deres er skadelige for den antirasistiske kampen. Forskerne ser på nynazisme som et ungdomsproblem, og evner ikke å se nazisme som en politisk bevegelse som er godt organisert og med internasjonale forgreininger. Forskerne hevder også at ungdom som engasjerer seg i kampen mot rasisme er ”like ille” som nazister, og har bidratt til at antirasistisk ungdom har blitt motarbeidet i stedet for å få støtte fra lokalpolitikere. Redaksjonskollektivet mener at vi med boka dokumenterer at forskerne tar feil når de definerer antirasistisk ungdom som en del av problemet. Historien vi skriver om fra Hønefoss viser at antirasister er en del av løsningen. At Ringerike kommune avviste Tore Bjørgos teorier var avgjørende for at lokalsamfunnet etter tre år ble kvitt et stort og aktivt nazimiljø i 1997,  en sjelden solskinnshistorie dessverre. 

Dette er ikke første gang Prosjekt Exit har vært omstridt i media. Etter avsløringer om manglende resultater har både ledelsen og forskerne tilknyttet prosjektet tatt til motmæle i pressa og skrytt av resultater. Et lokalt Exit-prosjekt i Kristiansand oppsummerte for et år siden at de hadde utryddet nazismen i Kristiansand. Dessverre var det ikke slik. Rett under nesen på Exit-prosjektet vokste Vigrid frem med flere titalls medlemmer og sympatisører, uten at en eneste forsker oppfattet hva som var i ferd med å skje. Synlige ble de først da en flokk nazister brøt ut fra Vigrid og startet den lokale kristiansandavddelingen av Boot Boys. Selv den svenske Exit-lederen Kent Lindahl har uttalt deg tvilende om den norske Exit-avdelingas reslutater (Dagsavisen, 15.01.00). 

Likevel kan det kan se ut som om Prosjekt Exit er det norske myndigheter nå kommer til å satse på. Forskerne bak prosjektet får engasjementer i kommuner der det dukker opp nazimiljøer. Vi advarer mot arbeidsmetodene deres, og skulle ønske at både media og bevilgende politikere er mer kritisk til både forskerne og Exit. Vi mener det finnes andre løsninger enn det forskerne og Prosjekt Exit mottar penger for å gjennomføre, og at vi dokumenterer det med boka vår.